Helgens händelser och ett lumpen minne till!
Då var den här helgen snart slut.. synd att det jämt ska gå så fort när man är hemma. Men har ändå hunnit med det jag ska känns det som! Har färgat håret, gått på stan, ridit Pelé och Curre, festat och hälsat på Sophie i Ankarsrum. Rätt fullspäckad helg. Imorgon kl 12 åker jag tillbaka västerut.
Var riktigt trevligt igår på festen och även på stan. Var en hel del folk ute vilket kan ha o göra med att det var lönehelg ;) Vi gick in på Harrys o dansa osv, var länge sen man dansade så mkt faktiskt!
Ikväll blir det o ta det lugnt och bara slappa. Ska se på solsidan tänkte jag.
Tänkte avsluta med att ladda upp ytterligare ett litet minne från lumpen. Var nämligen att på den avslutande middagen i lumpen, den s.k skvadronsmiddagen ingick det att varje pluton skulle ha ett spex. Herr Larrson min kära stridkamrat läste upp denna dikt som jag har skrivit, för samtliga 200 soldater i skvadronen + befäl. Vågade inte ritkgit ställa mig upp o göra det själv, fegis som man är..
Tänkte dela med mig av den här :)
Lumpen - Vilja, våld och vaselin.. i viss mån även Vinkelslip
Allt började för ganska länge sen
ute i betongdjungeln på Kungsängen
Datumet var 29 oktober för att vara exakt
det var dags för oss i tredje pluton att bekanta oss med Sveriges försvarsmakt
Det var nervösa första dagar, vi visste inte hur man skulle uppträda som soldat
som tur var fanns Löjtnant Lundberg där och gav oss en bra start
Givakt. manöver och höger om,
var några av de order som tillslut även i våra drömmar förekom
Många nya möten blev det under denna tid, både med värnpliktiga och befäl
de flesta riktigt trevliga, men det uppstod även ett och annat gräl
Kanske var vi vid denna tidpunkt ett gäng "CS-spelande knarkare", men det spelade ingen roll
- vi förstod snabbt att Kapten Hjelm det var en man med koll!!
När vi lärt oss grunderna var det dags att ge sig ut i fält,
vi skulle lära oss om strid, hur man lever i skogen och sätter upp ett tält
Att det skulle vara bäddat, putsat och nyrakat hade vi nu förstått
kanske berodde det på alla omvisitationer vi fått?
Nu var det alltså skogen som gällde för våran trupp,
några kilometer utanför Kungsängen sattes vår förläggning upp
Att bygga tält hade vi tränat på förut, i ösregn
det var ingen stor favorit och det kändes som livet pissade på en
Fänrik Sandstöm är en riktig fena när det gäller att skjuta,
och med sina (kankse inte alltid så genomtänkta) kommentarer
hoppas vi att han aldrig kommer sluta
Inom strid finns det inte mycket han inte kan,
men frågan vi ställer oss på plutonen är: Har han ens lärt sig våra namn?
En måndag mitt i vintern var det dags för oss att bege oss till Marma,
ett inte allför soligt ställe där händerna ALDRIG blir varma
Uppe i Gävles skogar var inte livet lätt
när man hörde orden "baskerprovet fortsätter" kändes det hopplöst på många sätt
Norén var sugen på kaffe och fick sig en mina,
den fick han släpa på många kilometer, en riktig pina!
Efter baskerprovet var GSU:n klar och lumpen övergick nu i en ny fas,
vi skulle bekanta oss med en fyrbent ras
Det var nu dags för något vi hade sett fram emot med skräckblandad förtjusning,
vi skulle in till Kavalleriet och börja med ridning
Där mötte vi en man med pondus utan dess like, och en röst som skär genom märg och ben
ni förstår säkert att mannen jag pratar om är Löjtnant Malmén
Att vara i stallet är trots allt riktigt nice,
även om man får mocka mycket bajs
Nu ska vi alla skiljas säger jag med en suck,
men det är skitsamma för nu är det MUCK!